Už zase?
Prosím vás, pane!
Je to tam nebezpečné.
To jsi ty.
Zrovna tu sesílám kouzlo.
Tak mě neruš.
No jo pořád. Vraťte se do pokoje.
To si myslíš, že už jsem senilní?
To bych si nedovolila.
Nech toho!
Pusť mě. Co když se to kouzlo vymkne kontrole?
Co za kouzlo by se na střeše nemocnice mohlo vymknout kontrole?
„Brána“.
NEMOCNICE
Brána?
To myslíte branku?
Hlupačko! „Brána“, říkám!
Dveře do kouzelného světa!
NETFLIX UVÁDÍ
Z cesty!
Mám to!
Je tam! Ten se dneska rozjel!
Jo!
Je moc agresivní!
Nauč se prohrávat.
Připraveny?
VÝSLEDKOVÁ LISTINA
Haru!
Je to naše!
Díky.
Díky, že jste tu.
Dobrá práce.
Skvělá hra!
On je tak úžasnej!
Jú!
Viděl jsi Šinozakiho obličej?
Úžasnej pohled!
To proto, že tě minule vůbec nenechal zaútočit.
Fakt mu dělají problémy útoky zleva.
Přesně, jak jsi říkal.
Byl jsi ale moc netrpělivý.
Kdybys ke konci víc chodil na koš,
mohl jsi dát o pět košů víc.
Je to škoda.
Jak to myslíš?
Když můžeš být efektivnější, ale nepromyslíš si to,
pěkně mě to vytáčí.
Kdybych byl lepší,
přemnožily by se mi fanynky.
Haru! Jú!
Prý jste dneska vyhráli.
To si piš.
Ahoj, Kotono.
A o čem jste se teď bavili?
O tom, jak se mu přemnoží fanynky.
Hele...
To se mě chystáš znovu podvést?
Cože?
- Už jsi to jednou udělal. - Neudělal.
Kdo tady šel s nějakou prvačkou na čaj, protože mu prý dala dárek?
Auvajs!
Příště ti to už neprojde.
To není fér.
Tohle ti pro dnešek stačí.
To jsem chtěla...
Našla jsem dobrou palačinkárnu.
Prý dělají skvěle kyselý pomerančový palačinky.
Nezajdeme?
Co furt na těch pomerančích vidíš?
Prostě mi chutnají.
Proč ne? Hezky oslavíme naše vítězství.
Tady by to mělo být.
Je to tam nahoře.
Půjdeme jinam?
Asi jo.
V pohodě.
Už vám nebudu dělat křena.
Užijte si dnešek ve dvou.
Hej, Jú!
Vážně to nech být. Už jsem si zvykl.
Dělej!
Počkej!
KVĚTINÁŘSTVÍ U SAKI
Ahoj.
Ahoj, Jú.
Díky, Nanako.
Už to mám!
Takhle je to správně, ne?
Jsi dobrá.
Já vím.
Když můžeš být efektivnější, ale nepromyslíš si to,
pěkně mě to vytáčí.
Doopravdy mě vytáčí...
něco trochu jiného.
Je mi toho Júa líto.
Příště tam zajdeme. Když to obejdeme, bude tam moct i on.
- Jo. - Tak zase zítra!
Dávej na sebe pozor!
Ty taky.
Kotono?
Pomoc!
Co se děje?
Někdo mě pronásleduje. Mám strach!
Kde je Haru?
Šel domů a nezvedá telefon.
Kde jsi teď?
U uličky na První ulici.
Saki, promiň, potřebuju odvoz!
Ona má vlastně Kotona za chvilku narozky.
JÚ
Kde může v takovou chvíli být?
Co se stalo?
Kotona je v nebezpečí.
Nebezpečí?
Přesně nevím, ale asi ji pronásleduje nějaký úchyl.
- Musíme pospíšit! - Dobře.
Tady mě vysaď!
Dobře!
Zkus se dovolat Haruovi.
Jasně, pomůžu vám hledat.
Ne!
Kotono!
Přestaň!
Kotono...
Kotono!
Kotono.
Neboj, budeš v pořádku.
No tak, Kotono!
Hned zavoláme sanitku.
Co... co to má být?
Někdo ji napadl, Haru.
Kotono!
Haru! Neměl bys s ní hýbat!
Zavoláme sanitku!
Drž hubu!
Buď zticha! Co ty jsi pro ni udělal?
Já...
Vezmu ji do nemocnice.
Haru!
Sakra!
Stůj, Haru!
Haru!
Kde to sakra jsme?
A co má být tohle oblečení?
Přesně.
Kotona je pryč!
No jo, Kotona!
Kde je Kotona?
Haru, vytáhni mobil!
Jasně!
Jsou z nich...
kompasy.
Co se to stalo?
To je pes?
Pěkně divný pes.
- Stalo se něco? - Proč sedí uprostřed cesty?
Jsme tu jako pěst na oko.
Přesuneme se.
Tamhle není moc lidí.
Jú! Ty...
Co?
No tak, pohni sebou.
Podívej se na svoje nohy!
Já... chodím?
Moje nohy jsou... Co to má znamenat?
Teď jsi šel.
Zkus ještě popojít.
Jasně.
Co to má být?
Co se to děje?
To není možný.
Co to má sakra být, Jú?
Nevím...
To nevím, ale...
Kde to... jsme?
Možná v nějakém supermoderním zábavním parku.
Nebo se tu něco natáčí.
Tak co je tamhleto?
Dinosauří roboti.
Jsou asi naprogramovaní počítačem.
Vypadají živí.
Je pravda, že...
na cosplay jim to nějak moc řinčí.
Je to fakt skutečné.
Co?
Jsme opravdu v jiném světě.
O čem to mluvíš?
Je to jen můj tip...
ale skočili jsme do jiného světa.
Jiného světa?
Je tu někde i Kotona?
Pravda... Kotona je vlastně...
Zraněná, že jo?
- To je špatný! - Počkej.
Uzdravily se mi nohy.
Třeba se v tomhle světě takhle léčí všechno.
No jo, máš pravdu!
Strach nás nikam nedostane.
Přesně tak. Nejdřív musíme jednat.
Neboj, Kotono, my tě najdeme.
Tohle bude asi hostinec.
Můžeme dovnitř?
Nebuď pruďas, jsme v jiným světě.
Fakt je to úplně jiný svět.
To jo.
Hej, hospodská!
Přines nám pití!
Ať tu nejsme na suchu!
Tady to máte.
Jste si ale jistí?
Takhle pít za bílýho dne.
Jsme žoldáci.
Dokud se nic neděje, máme volno.
No, já si na ten mír stěžovat nehodlám.
Obchod ti jen vzkvétá, co?
Tak nějak.
Všude samí opilci.
Napijeme se taky?
Já teda ne.
Tak jdeme na to. Vyzpovídáme všechny?
Ne, jen ty, co vypadají, že nám něco řeknou.
Hej, vy dva.
Kliďte se, stojíte mi v cestě.
Pes?
Není to pes, jen tak vypadá.
Vás jsem tu ještě neviděl.
Odkud jste?
No, my jsme...
Z Tokia.
Z Tokia?
O tom jsem nikdy neslyšel.
Z něj to teda táhne.
No nic.
Chtěli jste někoho vyzpovídat, ne?
Ano, prosím.
Chtít slyšet o mých hrdinských činech...
Toho si cením.
Ne, my jsme chtěli...
To nechceme.
Nepřátel bylo tak na dvě stovky
a já před nima stanul jen se sekerou...
To je kyselý!
Někoho hledáme.
Koho?
To je dobrá otázka. Jak to jen říct...
Ženu jménem Kotona.
Ženskou?
Vy jste ale oprsklí.
Jak to myslíte?
Má pěknej zadek?
Tak jo.
Já vám teda tuhle Kotonu s pěkným zadkem...
pomůžu najít.
Vážně?
Jak ta vaše ženská vypadá?
Má vlasy po ramena a vypadá moc mile.
Má dost velké oči.
To nám řekne prd!
Potřebujeme rasu, barvu očí a věk.
Za chvilku jí bude 17.
Sedmnáct, jo? To už bude skoro k nakousnutí.
Nemůžu se dočkat.
Sedmnáct, říkáš?
To jí bude stejně jako princezně Astrid.
Princezně Astrid?
Už se pomalu blíží oslavy jejích 17 narozenin.
Už je z ní holka jako lusk. Vyrostla jako z vody.
Je z ní pěkná krasavice.
To je Kotona!
Našli jsme ji.
Tohle je ale princezna Astrid.
Z Kotony se stala princezna?
To je mi fuk!
Kde je tahle princezna teď?
Jasně, že v hradě.
V hradě?
Ten je kde?
Od hospody na sever. To přece ví každej.
- Tamhle. - Rychle!
Jak to, že je ale z Kotony princezna?
Při přechodu do tohohle světa jsme asi náhodně dostali role.
A z nás jsou prostě Měšťani A a B.
Těžko říct, jestli je to opravdu Kotona.
To poznáme, až se potkáme.
Hrad má v současnosti zvýšenou ostrahu.
Bez příkazu krále dovnitř nesmíte!
Promiňte, ale přišli jsme za princeznou Astrid.
Co jste vy dva zač?
Měšťani A a B.
Obyčejní měšťané za princeznou nesmí. Běžte pryč.
Vítejte zpět, kapitánko Bertha.
Jsem zde.
Děkuju.
Princezně se prý náhle přitížilo.
Jo.
Není jí moc dobře.
Můžeme něco udělat?
Jediné, co můžeme udělat,
je nepolevovat v ostražitosti.
Rozumím.
Všichni naši nejlepší léčitelé odešli s nepořízenou.
Co je to za mocnou kletbu?
Ten, kdo ji na princeznu uvalil, musí však trpět úplně stejně.
Kletba, která prolomila královský štít...
To mi nejde do hlavy.
Nedokázal ji zlomit ani sám ministr magie Gnauss Moudrý.
Musí to být hrozná kletba.
Jaké zklamání.
Ten sarkasmus si nech. Dělám, co můžu.
Není to jen tak ledajaká kletba, Bartone. Není to Gnaussova chyba.
Pardon.
Řád mistra Zeeloka brzy dorazí.
V odstraňování kleteb
se jim nikdo nevyrovná.
Neklesejme na mysli, Veličenstvo.
Jsme řád mistra Zeeloka.
Jedeme za princeznou. Nechte nás projet.
Jo!
Počkej, měli bychom to promyslet...
- Teď! - Hej!
Socha kočky? To je má král tak rád?
Možná je to v tomhle světě někdo slavný.
Je to tu jako království zvířat.
Děkujeme, že jste vážili tak dlouhou cestu.
Zachráníte-li princeznu,
král vás jistě odmění těmi nejvyššími tituly.
- Spoléháme na vás. - Dělej!
Rozumíme!
Kotona!
Fakt je to ona.
Nepochybně.
Tak tedy začněme.
My všechny zlé duše vyženeme.
Budou fuč hned, co to trochu pofoukáme.
My všechny černé kletby odstraníme.
Duchy všeho druhu vymýtíme.
Jdeme na to.
Co to má být?
Princezno...
Zachraňte ji.
Co má tohle znamenat?
Princezno...
To není možné...
Veličenstvo!
Opatrně, Vaše Výsosti!
Padla na něj únava.
Odvedeme Jeho Výsost do jeho komnat.
Dobře.
Kotono.
Vypadá trochu jinak.
To není možný.
Kdo by to byl, když ne Kotona?
Máš pravdu.
Musíme jí pomoct.
Jak to ale uděláme?
Co to děláš?
Sakra!
Ustup, Haru!
Kdo je to? Vetřelci!
Jú, ty...
- Hej, vy! - Princezno!
Ustupte od princezny!
Co to má být?
Co jste jí to provedli?
Co jste zač, vetřelci?
Já jsem Jú a tohle je Haru.
Pusťte nás! Neprovedli jsme nic špatnýho.
Co jste dělali v princezniných komnatách?
Hledali jsme kamarádku.
Princezna vypadá přesně jako ona.
Proto jsme přišli.
Co to plácáš za nesmysly?
Jú vytáhl tu dýku, kterou v sobě měla zabodnutou.
Jestli chceš lhát, vymysli si něco uvěřitelnějšího!
Veličenstvo si o ni dělá starosti...
Otče!
Ti chlapci mluví pravdu.
Princezno!
To mě šálí zrak? Astrid?
Otče!
Astrid?
Otče.
Takže je ta kletba pryč?
Je mi líto, že sis dělal starosti.
Je to tak, viděla jsem to na vlastní oči.
Je to zázrak! Princezna je znovu úplně zdravá!
Nejsou to vetřelci, ale hrdinové!
Jak je to...
Vaše Veličenstvo, jsem přesvědčen o tom,
že by za své činy měli být po právu odměněni.
Máš pravdu.
Oba ode mě dostanou odměnu.
Odměnu?
Nuže, osvoboďte je z těch provazů.
Kotono, jsi to...
ty, že jo?
Děkuju vám za záchranu naší princezny.
Mé podřízené vás doprovodí do města. Dávejte na sebe pozor.
Moc vám děkujeme.
Vypadá trochu jako Saki.
Vy jste ti dva měšťané!
Jsou to zachránci princezny Astrid. Z cesty!
Rozkaz!
To jsou oni!
Bílej kůň?
To vás doprovodila královská garda?
Mluvili jsme s princeznou.
Co jsi to řekl?
Tamti vás prý zvou.
Princezna nebyla Kotona.
Je to tak.
Takže vypadám jako vaše kamarádka?
Chtěla bych ji poznat.
Kde může Kotona být?
Kde ji máme hledat teď?
O tom jsem chtěl mluvit. Něco mi na té princezně nesedí.
Jak to myslíš?
Musíme přece najít Kotonu.
To já vím, ale nemůžu to pustit z hlavy.
Co jsi to vůbec udělal?
A jak to, že umíš něco takovýho?
Nevím, úplně jsem ztratil kontrolu nad tělem.
Když jsem se přiblížil já, nic se nestalo.
Co tím chceš říct?
Určitě jen sníme.
Čím dřív se probudíme, tím líp.
Je to jen dětinský sen.
Je to jenom sen?
Dostali jsme ale odměnu.
I když ve snu je nám k ničemu.
Pojďme si ji užít, než se probudíme!
Počkej, Haru!
Tak se mi to líbí!
Určitě jste unavení. Klidně můžete přespat tady u mě.
Je to jen postel ve skladu, ale jste ještě mladí.
Dobře.
Tvýmu kamarádovi...
to řeknu potom.
Je to venku a po schodech nahoru. Už jsem vám odemkla.
Haru...
prostě to nemůžu pustit z hlavy.
Dobrý večer.
Vy jste ten hrdina.
Je to tak...
Promiňte, ale něco jsem si vevnitř zapomněl.
To je neposeda.
A opravdu musíme jít teď hned?
Je to pro vaše bezpečí. Kolikrát vám to mám opakovat?
Veličenstvo mi nařídilo, abych vás večer přivedl, ať se děje cokoli.
Myslete trochu i na mě, prosím.
Když ty pořád strašně žvaníš, Dandy.
Vy jste ale zlá!
Podívej, jak už jsem zdravá.
Sním pár svých oblíbených kyselých pomerančů
a budu jako rybička.
Kyselé pomeranče? Přesně jako Kotona.
Kdo je tam?
Počkej!
To je jeden z těch hrdinů.
Jú, že ano?
Ano.
No, já... Říkal jsem si, jak vám asi je.
Pardon, že jsem jen tak přišel.
V pořádku, stejně jsem si chtěla s někým popovídat.
Opravdu?
Nevím, jak to říct,
ale i vy jste jen obyčejná holka, že?
Popravdě se jako princezna chovám dost nerada.
Když jsem sama, chovám se takhle.
Hej, Handy! Vyrážíme!
Jasně!
Všechno je připravené.
Zdravím vás, pane hrdino.
Může s námi?
Ano, princezně se zachtělo projížďky.
Tak račte na palubu.
Abychom z princezny vyhnali i poslední zbytky zla,
vyrážíme vstříc Jezeru očisty!
- Tak jedeme. - Jasně!
Vzlétáme!
Cože? Vzlétáme?
My letíme?
Kotono...
Vítr nás vítá.
Jo.
Ti ptáci...
Posvátní ptáci Ignarro. Říká se, že slouží hrdinům.
Před lidmi se objevují jen velmi vzácně.
Tudy. Dávej pozor.
Jasně.
Jsem připravená.
Zatančíte-li správně pečetící tanec,
zaženete všechny zlé duchy.
Já vím.
Přesně, jak jsme to spolu cvičili.
Děkuju, Dandy.
Zajdu ještě pro trochu ochranného býlí.
Dobře, děkuju.
To jsem tak podobná té Kotoně,
o které jsi mluvil?
Jo, obě si jdete za svým a máte rády kyselé pomeranče.
Rozdílné jste v tom...
že Kotona je Haruova...
Chápu.
Takže ty máš Kotonu rád.
Ne, to bych zase neřekl.
Taky je to princezna?
Ne, obyčejná středoškolačka.
V našem světě žádné krále ani princezny nemáme.
Takže jsi opravdu z jiného světa.
Jo.
Náš svět a váš svět
jsou pouze dvě strany stejné mince.
Oba naše světy se někde protínají.
Asi jo.
Zkazky o vašem světě tu zná hodně lidí,
ale nikdo ho nikdy neviděl.
Jestli ale existuje, někdy bych ho chtěla navštívit.
Už vím!
Řekni mi o Kotoně ještě něco.
No... je veselá a strašně upřímná.
Když je člověk s ní, hned je mu líp.
Jo, a... když jste mluvila s Dandym, byla jste jako ona.
Vážně?
Se mnou teda lidem lépe není.
Někdy se cítím osaměle.
Když jsem byla malá, umřela mi matka.
Můj otec je král, nemůže mě pořád utěšovat.
Srdce si můžu vylévat jen Dandymu.
Vždyť ale máte tolik poddaných.
Všichni jsou na mě hodní.
Ale to proto...
že jsem jejich princezna.
Nemám nikoho, s kým bych se mohla smát, brečet nebo se hádat.
Ne jako ty a Haru.
Já té vaší Kotoně závidím.
Jú!
Tak pojď!
Princezno?
No tak, je příjemná!
Dobře!
Chceš si prověřit jejich schopnosti?
Ta moc, kterou zlomili kletbu, není obyčejná moc.
Nechceš mi snad říct... že ti mládenci jsou...
Úkladní vrazi, které kdysi vyslali Černé prapory.
Kdo může dokázat, že tomu tak není?
Proč by ale zachraňovali princeznu?
Aby se dostali blíž k vám.
Cože?
Šeptá se, že Černé prapory
shromažďují žoldáky a připravují vzpouru.
A poslali vrahy, aby si získali naši důvěru
a získali informace pro nadcházející válku?
To jim nedovolím!
Já tohle království musím ochránit.
I kvůli mému bratrovi.
Beladon padl za náš současný mír.
Kolik krve bylo tehdy prolito?
Musíme ho udržet.
Jinak přijde smrt prince Sedula vniveč.
Už jsi vzhůru?
To jídlo, co nám dali, je celkem dobrý.
Jo.
I po vyspání ten náš sen pokračuje dál.
Dobrý ráno!
Dobré ráno.
- Vyspal jste se dobře? - Ano!
Máte tu návštěvu.
Nesu zprávu od Jeho Veličenstva!
Za odměnu za vaši včerejší službu
jste zváni na přehlídku šermu!
Vypravte se a pojďte se mnou!
Jú! Haru!
Děkuji, že jste dorazili.
Jeho Veličenstvo je vám za záchranu princezny
nesmírně vděčné.
Oplýváte-li takovou mocí,
musíte být jistě i skvělí šermíři.
Budete zde...
jedni z účastníků cvičných soubojů!
Neostýchejte se a předveďte Veličenstvu váš šermířský um!
Co to má znamenat? Neměla to být odměna?
Co se děje?
Do nich!
No tak, pohněte!
Napálili nás.
Soustředíme se na obranu a zkusíme nějak utéct.
Jak odsud chceš utýct?
Tak si pro mě pojďte!
Co se to děje?
Co to má znamenat?
Co s nimi zamýšlíš, otče?
Jen klid, princezno. Je to pouhý zápas.
Takovou neúctu vůči mým zachráncům nebudu trpět.
Haru!
Neber si to osobně.
Jú...
Jsi v pohodě?
Jo.
Kdovíproč umíme s mečem.
Tak asi nakonec nebudeme Měšťani A a B,
ale Jakžtakž schopní šermíři A a B.
Možná.
Jdeme na to!
Hej, hej, hej!
Ti dva...
To je neuvěřitelná spolupráce.
Jako by se jeden člověk rozdělil na dva.
Dost!
Svůj um jste prokázali znamenitě. Přistupte blíž.
Co to děláš, otče?
Oba je svažte.
Cože?
Odveďte je do hradu k výslechu.
Vždyť mi zachránili život.
Magie, kterou zlomili kletbu, a jejich šermířský um...
Patří-li k Černým praporům
a usilují Jeho Veličenstvu o život, musíme to zjistit.
To je sprostá lež!
No tak, tohle všechno je jenom sen, ne?
Vrátíme se na chvíli do našeho světa.
A jak to chceš udělat?
Skok se nejspíš spustí, když nám hrozí smrt.
Skočíme do toho ohně.
To myslíš vážně?
Všechno, nebo nic.
Tři, dva, jedna...
teď!
Takže oni to jsou poutníci?
Poutníci?
Konečně jsme se probudili.
Kde je Kotona?
Haru! Jú!
Kotono!
Co je?
Co se děje?
Nic.
Vůbec nic.
Co to do tebe vjelo? Děsíš mě.
Kotono...
Oba se chováte nějak divně.
Proč máte v neděli uniformu?
A co ty? Nestalo se ti včera něco divnýho?
Včera se tu stalo něco šílenýho.
Něco šílenýho?
Někdo usnul za volantem a najel tamhle do toho domu.
Nehoda?
NÁKLADNÍ AUTO VRAZILO DO AUTOBUSU
Umřelo i pár lidí.
To jsou přece...
Velké nehody jsou děsivé.
NEMOCNICE
Jiný svět?
Z něj jste přišel, pane?
Přesně tak.
Je to nádherné místo.
Náš svět je spojený s tím vaším.
Pár vyvolených dokáže přecházet z jednoho do druhého.
Chtěl bych ho vidět!
Jednou ho uvidíš.
Naše světy mají ale jedno hrozné pravidlo.
Pravidlo?
V obou světech žijí lidé sdílející jeden život.
Lidé, které spojuje jeden život,
mají rádi stejný věci a mají podobnou osobnost.
Spojené životy?
To spojení mezi Astrid a Kotonou souhlasí s tím,
co mi kdysi říkal ten stařík v nemocnici.
Vůbec nechápu, co se mi snažíš říct.
Střílej, Kotono!
Do toho, Kotono!
Kotona je naživu.
Samozřejmě.
Sám jsi ale viděl, jak ji pobodali a skoro umřela.
To se nám jenom zdálo.
Ne, to podle mě byla realita.
Je to jen moje teorie...
ale záchranou Astrid
jsme zachránili i Kotonu.
Protože mají spojené životy?
A co jako?
Sice nevím, kdo byl ten stařík,
ale jedno vím jistě.
Kotona tu teď pobíhá a je úplně v pořádku.
Je mi úplně jedno, jestli byl ten svět jen sen, nebo realita.
To není všechno. Ti tři, co umřeli při té nehodě...
vypadali jako ti léčitelé, co zmizeli.
Ty máš teda divokou fantazii.
Dobrý den, slečno Miki.
Já jsem Júsuke Ninomija.
To jsi ty, Jú?
Ty jsi ale vyrostl!
Když jsem tu byl,
měli jste tu jednoho staříka.
Toho tu máme pořád.
Pořád dělá problémy.
On zmizel?
Mizí pořád a vždycky je z toho pozdvižení.
Odešel do svého světa.
Takže tebe zítra pouští, jo?
To se máš.
Snad vás taky brzo pustí.
Já za chvíli vyrazím do svého světa.
Do vašeho světa? Půjdu s váma!
Do mého světa můžou jen vyvolení hrdinové.
Jestli se z tebe ale stane hrdina, určitě se tam podíváš.
Opravdu?
A ještě něco...
Kotona Takašina bude prý ze zdravotních důvodů chvíli chybět.
Ráno mi volala její maminka.
Neznám žádné podrobnosti,
ale říkala, že si o ni nemáme dělat starosti.
Zhoubný nádor?
To si děláš srandu, ne?
Táta mě poslal na prohlídku...
Tam mi ho našli.
Ale... Ty jsi ale...
Vždyť jsi jako rybička!
Prý mi zbývají tři měsíce života.
Slyšela jsem, jak se o tom rodiče baví.
To je směšný.
To není možný!
Takže...
vám chci říct, abyste se chovali jako normálně.
Než to přijde...
Musím jít.
Už jsem měla být doma.
Půjdu s tebou, Koto...
Promiň... to je dobrý.
Proč?
Proč se jí tohle stalo?
Haru, zkusíme se dostat do toho druhého světa.
Ten stařík o něm mluvil taky.
A taky o propojenosti životů
a tom hrozném pravidle.
Možná...
je princezna zase v nebezpečí.
Proto je Kotona...
Co to sakra plácáš?
Děláš si ze mě srandu?
Haru...
Není to naopak?
Tím, že jsi zachránil Astrid,
jsi Kotonu odsoudil k smrti!
To bude možná to tvoje hrozný pravidlo!
To není možný!
Dobře, Jú.
Já se do toho světa vrátím.
Ale...
abych zabil Astrid, a zachránil tak Kotonu!
Haru, ty...
To nemůžeš udělat!
Pro její záchranu udělám cokoliv. Klidně i někoho zabiju!
Už mám těch tvých blábolů po krk!
Tohle je ten druhý svět?
Kde je Jú?
Kde to jsem?
Co je to za obludy?
Vítej...
v mém Černém hradě.
Co jsi zač?
Jmenuji se Galeroth.
A ty jsi jeden z těch, kteří dokážou procházet mezi světy
a mají prý moc zachránit svět.
Poutník.
Poutník?
Poutníče Haru,
propůjčíš mi svou moc k nápravě jisté chyby?
Jednou jsi utekl a teď se opovažuješ jen tak vrátit?
Kotonin život je v nebezpečí.
S princeznou je spojena jedním životem.
Takže princezna je taky v nebezpečí!
O čem to sakra mluvíš?
Princezna je pod přísným dohledem a je jako rybička.
Těmi spojenými životy máš na mysli legendy o jiném světě?
Máš pro to nějaký důkaz?
Zlomení princezniny kletby Kotoně na chvíli zachránilo život.
A i Bertha...
vypadá jako moje ségra!
Tak ty si nedáš pokoj?
Ségra?
Pěkně drzý způsob, jak nazývat svou sestru.
Věděl jsi, že je celkový počet životů v obou světech pevně určený?
Celkový počet životů?
Přesně tak.
Pokud se tomu zákonu postavíš
a zachráníš tu někoho, kdo měl zemřít,
zemře místo něj někdo z vašeho světa.
Přesně tak.
Takže musíš zabít Astrid,
které bylo předurčeno zemřít.
Mluvím pravdu, přišel jsem z jiného světa!
Takže o sobě tvrdíš, že jsi poutník?
Na tom nezáleží.
Chci jen zachránit Astrid a Kotonu!
Přináším zprávy.
Právě prý začalo povstání Černých praporů.
Cože?
Tohle je to nebezpečí, o kterém jsi mluvil?
Je to možné.
Musíte ji ochránit!
Nejdřív se přiznej.
K čemu?
Že je mezi Černými prapory i tvůj druh.
To není možné!
Poslouchej.
Princeznu Estabanie zabiješ jakožto jeden z Černých praporů.
Děláš to pro záchranu své milované. Neváhej.
Váhat nehodlám.
Chystám se ale někoho zabít.
Na to je třeba dost odhodlání.
Neříkal jsi, že je tenhle svět pouhý sen?
Zabít někoho ve snu přece ani nestojí za řeč.
Jestřábí oči, naše nejlepší výzvědná jednotka,
viděli tvého druha mezi ostatními vojáky.
Není snad Haru, tvůj přítel, úkladný vrah?
On k žádným Praporům nepatří.
On si jen...
neví rady a dělá si starosti o Kotonu.
Vaše Výsosti, Gnaussi! Věřte mi, prosím!
Dobře, jestli na tom trváš...
tak se přidej k naší armádě a staň se princezniným osobním strážcem.
A vlastní rukou skol Harua, který stojí na straně nepřátel.
Pak uznáme, že nejsi naším nepřítelem.
Co na to říkáte, Veličenstvo?
Dobře, jmenuji tě osobním strážcem mé dcery.
Poslouchej, i kdyby ses za princeznu měl obětovat,
musíš ji ochránit.
Jú.
Astrid...
Gnauss mi všechno řekl.
Že kvůli mé záchraně...
vaše drahá Kotona teď...
Není to tvoje vina.
Co to děláš, Astrid?
Tuhle dýku matka stvořila pomocí magie.
Dokáže proniknout i skrze ochranná kouzla.
Kdyby ta moc, kterou jsem zdědila, měla být zneužita...
budu tu dýku muset použít.
Je to to jediné, co mi dokáže vzít život.
Vezmi si ji a zabij mě.
Udělej to a osvoboď se od svých výčitek.
Výčitek? Ničeho nelituju!
Lituješ.
Kvůli záchraně cizího života v jiném světě...
má teď zemřít někdo, kdo je ti drahý.
Tenhle život...
jsi původně sám zachránil.
Kvůli Kotoně, kterou máte s Haruem tak rádi, ho s radostí obětuju.
To nemůžu udělat!
Proč ne?
Brát něčí život, abych jiný zachránil, je prostě špatné.
Vážně?
Jestli ti na někom opravdu záleží,
neměl bys ho chtít zachránit,
ať to stojí, co to stojí?
Pro její záchranu udělám cokoliv. Klidně i někoho zabiju!
Astrid...
Chybí ti snad odhodlání?
Nejsi připravený něco ztratit, abys zachránil milovaného člověka?
Odhodlání?
Kdybych byla tebou,
určitě bych tu dýku použila a zachránila ho.
Přišel čas rozhodnutí.
Rozhodnutí, jestli chceš zachránit...
někoho, koho ze srdce miluješ.
Princezno.
Vyslechněte mě, prosím.
Dandy...
I já znám legendy o propojení duší mezi oběma světy.
Jste si ale jistá, že abyste někoho zachránila,
musí někdo zemřít?
Přesně tak!
Ještě nevíme, jak to propojení funguje.
Chci zachránit tebe i Kotonu.
Ne, pokusím se o to.
Věř mi, prosím.
Jú...
Nějaký Černý prapory rozdrtíme jako prd!
Spoléháme na vás, vy naši opilci!
Nechte to na nás!
Už nám můžete připravit chlast!
Prorazili skrz!
Ústup!
Co to má být?
Copak? Snad by ses nebál?
Abys ochránil ty, které miluješ, musíš zabít někoho jiného.
Taková je válka.
Já vím.
Nuže, nechť tedy započne tvoje vlastní válka.
Jo.
Jak je tohle možné?
Haru je tu.
Musím jít.
Počkej!
Dokážeš s ním bojovat?
Bez odhodlání tě tak akorát zabije.
I přesto tě chci ochránit.
Jú!
Vaše Veličenstvo!
Špatné zprávy!
Prolomili brány.
Z podhradí se stalo bojiště!
Je jich na 20 000.
S takovou se nejspíš dostanou až sem.
Jak je to možné?
Nestrachujte se, Veličenstvo.
Naše vojsko pokořilo i všemocný Beladon.
Mějte v naše vojáky důvěru.
Sakra!
Když to takhle půjde dál, prorazí naši poslední obrannou linii.
Přesuneme se bránit hrad!
Rozkaz!
Co jsi zač?
Bauer Linden ze sedmýho pluku. Pořádně si tenhle psí kukuč zapamatujte.
Uvidíme.
Dobře, Bauere. Za mnou!
Rozkaz!
Co to...
To je moc zbroje temných rytířů.
Několikrát násobí tvou vlastní sílu. Líbí se ti?
Co budeme dělat teď?
Zanedlouho prolomíme jejich poslední obrannou linii.
Ty hned potom pokračuj do hradu.
Využij chaosu a zabij princeznu Astrid.
Váháš snad? Vždyť jsem ti to říkal.
Abych ochránil ty, které miluješ...
Já vím, už jsem se rozhodl.
Je to jen sen, ne?
Že jo, Jú?
Za mnou!
Jen běž a ukonči život své milované svou vlastní rukou...
Astrid?
Otče, tímhle tempem...
Barton a Bertha dělají, co můžou.
Uklidni se.
Je čas použít Jitřenku.
Ta by je možná mohla zahnat.
Legendární posvátný meč Jitřenka...
Otče, Jitřenka je posvátné dědictví našeho království.
Musíme do pokladnice.
Není tam.
Jitřenka zmizela.
Já jsem ji ale viděla.
Ta je falešná.
Falešná?
Pro udržení našeho postavení
jsme ztrátu Jitřenky zamlčeli.
Cože? Takže Jitřenka je falešná?
Otec její moc kdysi využil ke zničení Beladonu.
Tehdy ten meč z naší země zmizel.
Meč se rozzuřil za to, jak ho otec zneužil.
Haru!
Naším cílem je princezna. Přiveďte mi ji!
Ochráníme ji za každou cenu!
I kdyby nás to mělo stát život!
Dál se nedostanete!
Z cesty, prosím. Chci jenom princeznu.
Nikdy ji nedostaneš!
Vpřed!
Kde jsi vzal takovou moc?
Abych zachránil svoji milovanou, někdo jiný musí zemřít.
Taková je válka.
Haru!
Jú...
Dál tě nepustím, Haru.
Co to s tebou sakra je?
Přišel jsem Kotoně zachránit život.
Když zabiješ Astrid,
možná tím zabiješ i Kotonu.
Ty to nechápeš?
Protože jsme zachránili někoho, kdo měl umřít,
připadl ten osud na Kotonu.
Musím za to převzít zodpovědnost.
Vezmu si zpátky život, co jsme dali princezně, a zachráním Kotonu!
Ty to nechápeš, Haru!
To ty to nechápeš!
Kotona je to nejdražší, co mám!
Běž mi z cesty!
Jestli neuhneš, zabiju i tebe!
Otevři oči, Haru!
Pravda, musím se probudit.
Jestli je to sen, musím se probudit...
Jú!
Nepřátelé dorazili k hradu!
Musíme ho ubránit za každou cenu!
Tohle je...
kapitánka Bertha.
Je nebezpečná. Zajmeme ji a pak popravíme?
Uhni, Jú!
Neuhnu! Ty chceš zachránit Kotonu a já chci chránit to, co je mi drahé!
Takže necouvneme ani jeden!
Přesně tak!
Už toho necháme, Haru...
Zabij mě.
Když to neuděláš, zabiju princeznu.
Už jsem se rozhodl.
Zachráním ji za každou cenu!
Co ty? Dokážeš udělat, co je třeba?
Vždyť jsme odmala kamarádi.
Myslel jsem, že budeme kamarádi napořád.
Proč se vzájemně snažíme zabít?
Leť!
Tak!
Co to je?
Je obrovský! Zdrháme.
Je to jen pes, pitomče.
Zůstaňte tu.
Nemůžu!
Ani já ne.
Hej!
Sakra! Já utíkám? Nedokážu se zastavit.
To tady umřu?
Pojď sem, ty psisko!
Za mnou!
On...
Jsi fakt silnej.
A to jsi na vozíku.
Ty jsi slabej a to máš nohy.
Cože?
Ty tvoje nohy...
Co se ti stalo?
Spadlo se mnou letadlo, když jsem byl mimino.
Přežil jsem to jenom já.
Byl jsem jen mimino,
rodiče si vůbec nepamatuju.
Hlavně mě ale nelituj.
Vůbec mi to nevadí.
Takže jsi sám?
Ujala se mě paní z květinářství.
Je strašně hodná.
Mám to lepší než děti, kterým rodiče pracují až do noci.
Takže se nerad vzdáváš.
Poslouchej, měli bychom být kamarádi.
Kamarádi?
Já jsem Haru!
Já Jú...
Jsme si celkem podobný.
V čem?
V hodně věcech.
Už jsou to tři hodiny od začátku požáru v hotelu Grand Angel.
Jsem zpátky?
Nedaří se ho uhasit, záchranné operace probíhají i nadále.
Opakuji...
Kotono!
Kotona spí.
Dali jí něco proti bolesti.
Její stav se zhoršuje.
Haru...
Haru, musíme toho nechat!
Čím blíž budeš k princezně, tím bude Kotoně hůř!
Čeho musíme nechat?
Ty jsi neslyšel o tom požáru?
Začal, když jste zaútočili.
To, co děláme v tom jiném světě,
ovlivňuje to, co se děje tady!
To je mi úplně jedno!
Zůstanu tu s Kotonou a budu jí dělat oporu!
Prosím tě, Haru!
Musíme se tam vrátit a ten boj zastavit.
Jinak se stane něco strašného!
Už jsem se rozhodl.
Já tu princeznu zabiju.
Haru, namluvili ti úplné nesmysly!
Jak to můžeš vědět?
Tohle je...
kapitánka Bertha.
Je nebezpečná. Zajmeme ji a pak popravíme?
Ověříme si to, pojď se mnou.
Ty jsi ta ségra? Kde máš bratra?
Bratra?
Nehraj to na mě. Máš bratra, co je na vozíčku.
Myslíte Júa? Co po něm chcete?
No nic, nejdřív se teda postarám o tebe.
Ségra!
Co je zač?
Utíkej, Saki!
Nasedněte!
- Co to je? - Očividně ne člověk.
Jde po nás!
Co to má být? Co se děje?
Je to vrah z jiného světa.
Dokáže se změnit v pavouka.
Co to plácáš? To nedává smysl.
Proč ale šel po Saki?
Bertha, co vypadá jako Saki, padla do zajetí.
Umře, jestli nic neuděláme.
Říkal jsem si, že Saki čeká stejný osud.
Tak funguje ta propojenost životů.
Takže takhle...
Jako vždycky vás vůbec nechápu.
Ten chlap se mě ptal, jestli jsem „ta ségra“.
Jak to věděl?
Takhle to říkal?
Ségra mi říkáš jenom ty.
Fakt nechci, aby mi tak říkal nějaký úchyl.
Co se děje, Jú?
No jasně, tak takhle to je.
Mám to! Už to celé chápu.
Co chápeš?
Tamhle zatoč doprava!
Jo!
Tak co? Jaká jsem řidička?
Koukej dopředu!
Ty jsi Jú...
Jú!
Co tu děláš? Jsme uprostřed boje.
Taky jsem sem přišel bojovat.
Tady nemáš s kým bojovat.
Ale mám.
Cože?
To vy jste zradil tohle království, že ano?
O čem to mluvíš?
Přemýšlel jsem...
proč se pachatel pokusil princeznu zabít prokletou dýkou.
Protože věděl o jejím královském štítu.
Věděl, že se Astrid nedá jen tak zabít.
Proto jsem si řekl, že ten, kdo ji chtěl zabít,
musí být někdo zevnitř království.
A ještě něco.
Vrah, který chtěl zabít moji sestru, ji oslovil jako „ségru“.
Proč vrah z tohohle světa znal tohle oslovení?
Neříkej mi, že si myslíš,
že jsem toho vraha poslal já.
Vás podezřívám...
ještě z jednoho důvodu.
Kvůli vašemu pachu.
Když jste se mě dotkl,
cítil jsem z vás stejný pach jako z té prokleté dýky.
Jak je to...
To proto, že jste tu dýku stvořil vy!
Podle pachu?
To je naprosto směšné nařknutí.
Každé kouzlo má svůj pach!
A nejen pach, kouzla po sobě zanechávají i stopy.
To byste jako ministr magie měl vědět.
Co se tím snažíte naznačit?
Když na mě ten vrah uvalil kletbu, můj štít ji odrazil zpátky na něj.
Měl by na sobě mít její stopy.
Jestli se chcete zbavit podezření, ukažte nám svoje tělo!
Haru!
Takže tak to teda je.
Bylo mi divné, jak to Galeroth může vědět.
Neříkal jsi, že je tenhle svět pouhý sen?
Zabít někoho ve snu přece ani nestojí za řeč.
Jako by věděl...
o čem se tu v hradu bavíme.
Tak to už chápu,
proč útočící armáda věděla o našem království úplně všechno.
Jste v pořádku, Bertho?
Ano, utekla jsem, protože mě naštěstí podcenili.
Takže i Saki je v bezpečí.
Jo.
Dobrá, tak to se nedá nic dělat.
Nuže, jste spokojeni?
Veličenstvo, nepřítel se blíží...
Co to má znamenat?
Všechny figurky se nám sešly na jednom místě.
Tak to zde zemřete všichni najednou!
Ty jsi...
Ministr magie Estabanie, Gnauss Moudrý.
A někteří mě také znají jako...
vůdce Černých praporů, Galerotha Felgrimma!
Jak je to možné?
Ve vašem těle se skrývá neuvěřitelně silná magie, princezno.
Magie, po které prahnu ze všeho nejvíc.
S takovou mocí v mých rukou zahájím svou revoluci.
Revoluci?
Králem jsem se totiž po právu měl stát já!
Cože? Ty jsi...
Králem?
To není možné. To nemůže být...
Přesně tak, jsem tvůj starší bratr, Sedulus Astrum!
Prvorozený princ Estabanie!
Princ Sedulus je mrtvý,
ty sprostý lháři!
Vrátil jsem se zpět!
Za pomoci alchymie...
jsem si z masa a krve magické zvěře stvořil nové tělo.
Jste to skutečně vy, princi Sedule?
Zabil mě můj vlastní otec. Na tu tragédii nikdy nezapomenu.
Fidelie...
nikdy mě nepochopíš, tebe rodiče zahrnovali láskou.
Je pravda, že tvoje utrpení nikdy ani nemůžu pochopit.
Ale...
Přesně tak.
Nikdy nepochopíš, jaké to je, když tě odkopne vlastní otec.
Pod záminkou ochrany našeho království
mě nechal adoptovat mocným Beladonem.
Udělal ze mě rukojmí.
I přesto jsem tam pro sebe našel trochu štěstí.
Poznal jsem tam svoji lásku, která mi dala dítě.
Pak se ale otec rozhodl zničit Beladon
a spolu s ním i moje skromné štěstí.
Vzal mi úplně všechno!
Nebyl jsem už ani princ, ani otec.
Ztratil jsem všechny své milované!
A pro svou pomstu
jste se stal ministrem magie a doteď se skrýval?
Pro pomstu?
Taková mrzká emoce je pod moji úroveň.
Otec toho vždycky litoval.
Tomu, co se stalo,
se s tehdejším stavem Estabanie nedalo zabránit.
Nepřijatelné!
Kvůli neschopnosti mého otce
byl můj život plný neštěstí.
A přesně proto získám absolutní moc
a stanu se novým králem!
Princezny se ani nedotkneš!
Ty se mi vůbec nemůžeš rovnat!
Když mě zabiješ, zemřeš se mnou.
To mluvíš o svém královském štítu?
Nechám tě tedy zabít někým postradatelným.
On tě ovládá, Haru?
Stůj, Haru!
Zabiješ princeznu vlastníma rukama.
Jú!
Vydrž, Kotono!
Kotono!
Kotono...
Co to bylo?
Jsi úplně k ničemu.
A to jsem se tak těšil, až vlastníma rukama zabiješ svoji milovanou.
Ty...
Podvedl jsi ho a nechal nás bojovat mezi sebou.
To ti nikdy neodpustím!
Princezno!
Astrid!
Astrid chrání její štít.
Zapomněl jsi snad?
Málem bych zapomněl.
Ale...
ochrání ji před tímhle?
Astrid!
Jú!
Sakra!
Seber se, Jú.
To ne... Jenom kvůli mně...
Proč jsi to...
Vydrž, prosím...
Jú.
Jú...
Tohle mu neprojde!
Promiň mi to, Jú.
Vydrž chvíli, Jú.
Haru...
Astrid...
Takže jsi přijala svůj osud?
Tohle ti nikdy neodpustím!
Jú, ty jsi ho měl, že jo?
To odhodlání k záchraně svojí lásky.
Staříku...
Dlouho jsme se neviděli, Jú.
Co tady děláte?
To víš, asi už mám svoje léta.
Otevřít Bránu mi teď dá strašně zabrat.
Vypadáš na umření.
Bojíš se?
Bojím.
Mnohem víc se ale bojím...
že nedokážu ochránit ty, co mám rád.
Co to je?
To ti daruju.
Do rukou ji dokážou vzít jen skuteční hrdinové.
Počkejte...
Proč mi ji dáváte?
Přece proto, že jsi jí hoden.
Strašně dlouho jsem hledal někoho,
komu bych ji předal.
Pekelně jsem se nadřel.
Člověk, který by si zasloužil takovou moc,
se totiž jen tak nenarodí, víš?
A já bych se měl vrátit.
Miki se po mně už asi shání.
Měj se.
Tak to skoncujeme.
Princezno!
A mám tě.
Nech vyhasnout svůj život
a nech mě pohltit tvou magickou moc!
Přestaň!
Nepleť se do toho! Táhni mi z očí!
To tak toužíš po tom umřít jako první?
Tak já ti to splním!
Jú!
Ty ještě žiješ?
To tě budu muset rozdrtit na prach!
- Všechny zachráním... - Jú!
Ty, na kterých mi záleží...
i svoji lásku!
Cože?
Jú.
Jú!
To nemůže být...
To je...
To je Jitřenka!
Kde se tady vzala?
Jitřenka?
No a co?
Jakmile pohltím princezninu moc, stanu se neporazitelným!
Chce ji vysát ve vzduchu.
Sem na mě nemůžete.
Útočí na nás!
Opeřenče, propůjč mi svou sílu.
Jú!
Co to má být?
A co tohle?
Sakra!
Vítězství je moje.
Je po všem.
Kam se poděl tvůj meč?
A mám tě!
Vyhráli jsme!
Jú!
Astrid.
Díky bohu!
Takže je všechen boj u konce?
Po Galerothově porážce
se všechna jeho vojska dala na útěk.
Doufám, že můj bratr dojde pokoje.
Musíme si z toho vzít příklad a pokusit se vytvořit svět bez válek.
Teď už snad na celém kontinentu zavládne mír.
Vskutku.
Veličenstvo... princezno...
Jsem rád, že jste oba v bezpečí.
A ty jsi v pořádku?
Já jsem přece neporazitelný!
No jo vlastně.
A vy dva...
Děkujeme za záchranu našeho království.
I já vám ještě jednou děkuju.
Jen jsme bojovali za to, na čem nám záleží.
Chápu.
Takže jste opravdu poutníci.
Ne, mezi světy dokázali procházet jenom díky Galerothově moci.
Kvůli tomuhle?
Jú, Haru... Musíme se rozloučit.
Až se ta Brána zavře,
už se nebudete moct vrátit do vašeho světa.
S Galerothovou smrtí...
zanedlouho vyprchá i jeho kouzlo.
Opravdu?
Musíte si pospíšit.
Vraťte se skrz tu Bránu do svého světa.
Astrid...
Dobře.
Jú.
Nikdy na tebe nezapomenu.
Astrid, já...
Návštěvníci v našem světě nesmí zůstat dlouho.
Podle legend je jinak stihne smrt.
Ale...
Ne... to nesmíš...
Jestli zůstaneš, budeš v nebezpečí.
Chtěla jsem se s tebou smát, plakat a někdy se hádat.
Chtěla jsem s tebou být navždy.
Astrid...
Už nemáme čas, Jú.
Brána se zavírá. Pojď!
Šťastnou cestu.
Opatrujte se.
Vycházejte tam spolu.
Jasně, už spolu šermovat nebudeme.
Tak se mějte.
No tak, Jú.
Sbohem, Astrid.
Promiň, Haru, ale já...
Jú!
Haru...
sbohem.
Cože? Jú, ne!
Jú!
Jú...
Haru! Ty jsi vzhůru!
Já se snad samou radostí pominu!
Já...
Naše auto spadlo do řeky.
Ležel jsi tu v bezvědomí skoro měsíc.
Už jsem se bála, že se nikdy neprobudíš.
Jsem tak ráda.
Aha.
Zavolám tvým rodičům, jo?
Jasně, díky.
Jo, a mám pro tebe dobrou zprávu.
Dobrou zprávu?
Haru?
Kotono!
Co ta tvoje nemoc?
Při operaci jí vyoperovali ten nádor
a prý bude v pořádku.
Doktor říkal, že je to zázrak.
Jasně, to je moc dobře.
To je úžasný.
Měl jsem o tebe takový strach, Kotono.
Jo, promiň mi to, Haru.
Teď už se ale zase můžeme hádat.
Jasně.
Já mám takovou radost.
Kde jsi, Jú?
Vrátil ses, že jo?
Musíš se jít ukázat i Júovi.
Ach jo, kam on zase zmizel?
Pravda. Kde je Jú?
Jú? Jú...
Přesně tak, musíme to říct i Júovi.
Cože? Júovi?
Jú?
Kdo to je?
Všichni na něj pomalu zapomínají.
Už mi to došlo...
Kdo Jú ve skutečnosti je.
KVĚTINÁŘSTVÍ U SAKI
Jú...
byl jsi já, že jo?
Lidi spojení jedním životem...
mají rádi stejný věci i lidi.
Tak jsi to říkal, ne?
Když se nad tím zamyslím...
tak jsme oba měli rádi stejný lidi.
„Doufám, že nejsi s nějakou fanynkou.
Jednou tě zapíchnu.“
Oba jsme se zamilovali do kyselýho pomeranče, co?
Jú...
celou dobu jsi byl z toho druhého světa.
Spadlo se mnou letadlo, když jsem byl mimino.
Přežil jsem to jenom já.
Byl jsem jen mimino,
rodiče si vůbec nepamatuju.
Přišel jsi sem v den nehody.
Nemůžeš si je pamatovat.
Nikdy jsi rodiče neměl.
Aspoň teda ne v tomhle světě.
Takže jinými slovy...
jsme tady i v tom druhém světě sdíleli jeden život.
Byli jsme nejlepší kámoši...
ale oba jsme měli žít v jiném světě.
Už chápu, že to ty...
jsi byl poutník.
A do našeho světa jsi přišel
asi proto,
abys mi zachránil život.
To jsi fakt celý ty.
Jú... tohle je jen jedna z těch tvých oblíbených teorií, ale...
hádám, že teď žiješ v tom druhém světě.
Spolu se svojí láskou.
Jako já s Kotonou.
Jú...
Cítím, že jsi blíž než kdykoliv dřív.
Nevím proč...
ale cítím tě.
Opatruj se, Jú.
Opravdu se jeden druhému podobáme.
Překlad titulků: Petr Kabelka